- Hur ser det ut? - Ganska lugnt.
Först måste vi slå ut helikoptern.
De kanske försöker föra bort Carnaby i den.
Det ska vi väl kunna ordna.
Hallå?
- Är ni piloten? - Ja, sir.
Kommendanten vill prata med er.
I radiocentralen till vänster, runt hörnet.
- Har ni en cigarett, löjtnant? - Javisst, sir.
- Ganska kallt, va? - Ja, sir.
Det gick snabbt.
"Rädslan gav dem vingar", som man säger.
Vad gör vi nu?
Vi borde se efter hur det går för Cartwright Jones.
Ni gör det svårt för oss, general.
- Mycket svårt. - Det finns inga svårigheter, major.
General Rosemeyer har inte glömt att ni har undertecknat Haagkonventionen.
Det vet jag mycket väl, men mina händer är bundna.
Jag har mina order från Berlin.
Berätta bara det som de har rätt till.
Att jag är general George Carnaby, USA: s armé - RA 123-025-3964.
Och en av chefsplanerarna för den andra fronten.
Vilken andra front?
General, jag har gjort vad jag har kunnat.
Jag har försökt att hålla Gestapo utanför.
Jag har övertalat överkommandot att det faktum att ni har gripits-
- Kommer att tvinga de allierade att ändra sina planer...
...men det verkar inte räcka.
För sista gången: får jag be er att ge oss informationen?
General George Carnaby, USA: s armé...
Jag lämnar över det till er, Kramer.
Ni förstår, general, vi har droger som får er att tala.
- Vi vill inte gärna använda dem, men... - Skopolamin.
Vad hjälper det, överste?
Det finns andra droger också.
Löjtnanten här är utbildad sjuksköterska.
Ursäkta mig.
Och de är de vi trodde?
Bra.
Ja, för hit dem.
Nån information om de två andra?
Håll mig underrättad.
Ni får intressant sällskap, general.
Drogerna kanske inte behövs.
Är det inte dags att vi agerar?
Snart...
Ha lite tålamod.
Ett ögonblick.
Fräulein.
Störde jag?
- Nej, jag skulle just gå ut. - Då kommer jag i rätt tid.
- Ville ni tala med mig, major? - Ja, faktiskt.
Om vad?
Ingenting.
Jag ville bara träffa er. Det är väl inget brott, eller hur?
Det är mycket sällan vi har en så vacker flicka här.
Jag kanske kan visa er lite bayersk gästfrihet?
En trappa ner finns ett vapenförråd som gjorts om till ett underbart café.
Men jag har plikter, jag måste träffa överstens sekreterare.
Hon kan väl vänta lite? Vi två har mycket att prata om.
- Som till exempel? - Düsseldorf.
Jag studerade där i många år, 1929-1933...
Skål, mina herrar.
Ni dricker inte, general.
Det är förståeligt.
När era befriare visar sig vara några helt andra.
Och återresan, mina herrar?
- Hur skulle den se ut? - Via Schweiz.
Sen hade det varit lätt för er att återvända till London.
Över Rhen, och sen en liten promenad.
Ni är i Whitehall-
- Och berättar om Carnabys överflyttning till Berlin innan ni vet ordet av.
Till London? Är ni tokig? Inte så länge Smith och Schaffer är vid liv.
Vad tror ni om oss?
Ni ska förstås också rapportera om major Smiths beklagliga frånfälle.
- Är han död? - Det vet vi inte riktigt.
- Vi undersöker det just nu. - Det börjar bli sent.
- Håll er till det viktiga. - Ja, sir.
Situationen har nu förändrats så drastiskt-
- Att ni kan ge oss den information vi begär.
Ingenting har förändrats, överste.
Mycket beklagligt.
Slöseri med droger bara. Rör er inte!
Jag råder översten att låta bli.
Trevligt att se er alla här, välbehållna och med varsin drink.
Ledsen att jag stör.
Löjtnant-släpp vapnet.
- Vad? - Släpp vapnet och sitt ner.
- Vad fan snackar du om? - Sitt ner!
- Om jag så blir 100 år... - Håll er lugn, löjtnant.
På ert eget språk är ni en smågangster...
En andra klassens små- gangster till och med.
- Kan jag få en förklaring? - Så småningom, överste.
Jag tänkte just säga att drogen skulle ha mycket liten effekt på vår vän.
Den skulle bara bevisa att han inte är general Carnaby utan Cartwright Jones.
En amerikansk skådis som spelat rollen som general Carnaby.
- Vem är ni? - En förbipasserande.
Drogen skulle antagligen verka bättre-
- På våra vänner längst bort vid bordet. De är våra verkliga fiender.
- Lyssna inte på honom. Han bluffar! - Var tyst!
Låt mig presentera mig. Jag är major Johann Schmidt.
SS underrättelsetjänst, Stuttgart.
- Kan ni bevisa det? - Naturligtvis, överste.
Men innan dess, kalla hit en vakt.
Jag vill inte prata och hålla ögonen på dem samtidigt.
Märkligt...
Jag tycker mig komma ihåg-
- Att katedralen låg på andra sidan torget.
Fast jag kan ha fel, det var länge sen.
Nej, major, jag kan ha fel.
Jag har inte varit i Düsseldorf på tre år.
- Det är så lätt att glömma. - Ja. Mycket lätt.
Fräulein, ni verkar lite förvirrad.
- Är något på tok? - Nej, det är inget.
Bara lite huvudvärk. Jag har rest långt i dag.
Naturligtvis. Och här sitter jag och babblar om Düsseldorf.
- Ursäktar ni mig? - Ja visst.
Tack. Vet ni vad?
Vi tar en "schnaps" till, sen följer jag er till ert rum.
- Tack. - Fräulein.
Nu när allt känns tryggt - är det första vi ska göra-
- Att ta reda på vilka vi är och vad vi gör här.
Först-löjtnanten.
Han är en mördare.
Tillhörande amerikanska underrättelsetjänsten OSS.
Hans uppgift var att skjuta er - överste Kramer och general Rosemeyer.
General Carnaby hade ett dubbelt uppdrag.
Han skulle låta sig torteras och ge er fel invasionsplaner.
Och ge britterna ett svepskäl för att låta en grupp experter rädda honom.
Och nu kommer vi till våra vänner här-
- Och till den listigaste delen i uppdraget.
- De tillhör förstås Ml-6. - Det är lögn.
Låt honom tala till punkt!
De skulle infiltrera det tyska överkommandot-
- Istället för de verkliga Thomas, Berkeley och Christiansen-
- Som arbetade för oss i London-
- Och som avslöjades av britterna för cirka en månad sen.
Det är ytterligare en lögn. Ni kan inte bevisa det här!
Inte det?
Förnekar löjtnanten?
General Carnaby, var vänlig uppge ert riktiga namn, grad och nummer.
Cartwright Jones, korpral, USA: s armé, RA 123-025-3964.
Tack.
Efter att ha bytt ut våra mannar mot dessa tre brittiska agenter-
- Vilket var nästa steg i britternas plan?
Att infiltrera det tyska överkommandot.
Hur? Enkelt.
Iscensätt en flygkrasch med en falsk amerikansk general ombord-
- Skicka dit agenter för att befria honom.
Se till att de misslyckas med uppdraget-
- Och hoppas på att de förs till Berlin-
- Rakt in i hjärtat av Wehrmacht.
Och ni, major Schmidt, vad hade ni för order?
Att föra hit dem och ta mig ut via Schweiz.
- Det är ju otroligt! - Ja.
Men mycket enkelt för britterna.
- Ni skulle bevisa vem ni är. - Naturligtvis, general.
Beviset är i tre delar. Först-om jag inte är den jag påstår-
- Vad gör jag då här? Vad kan jag vinna på det?
Jag räddar en bedragare, avslöjar tre spioner. Till vem?
Till de som de antas arbeta för.
Jag har inget att vinna på det.
Om de här är vad de utger sig för att vara-
- Så borde de veta namnet på vår toppagent i Whitehall.
- Ja. - Då kan vi väl fråga dem?
De borde veta vem som skickade hit dem.
Vi arbetar via kontakter!
Vi fick inte veta var ordern kom ifrån.
Det borde vara likadant för mig, men jag vet hans namn men det gör inte ni.
För det andra-ni har en av Europas starkaste radiosändare.
Ring till fältmarskalk Kesselrings högkvarter i Italien-
- Och fråga efter hans underrättelsechef, en major Wilhelm Wilner.
Telefon från överste Kramer på Schloss Adler i Bayern.
Mycket brådskande.
Det här är major Wilner.
Ja, överste.
- Kan ni beskriva honom? - Det behövs inte.
Be honom visa högra underarmen.
- Kan jag få se er högra underarm? - Ja visst.
Där är två parallella ärr med cirka tre centimeters mellanrum.
Ärren finns där.
Fråga hur han fick dem?
- Hur fick ni dem? - Jag föddes med dem.
Han säger att han föddes med dem.
Det stämmer. Säg till honom att han är en förrädare!
Och att han är en avfällning.
Det är Schmidt, ingen tvekan om det.
- Tack major. - Tack själv, överste.
God natt.
Ge mig vattnet.
De verkliga Thomas, Christiansen och Berkeley i Englands kontraspionage-
- Var ansvariga för att sätta upp en kedja av agenter i Storbritannien.
I så fall borde de ju kunna skriva en lista över dessa agenter?
Ni kan sen jämföra deras lista med den riktiga...
...som jag har i den här boken. - Det är nåt som är fel här, överste.
Jag tvivlar inte på Schmidts identitet, men det har gjorts nåt misstag.
Ja, och det är ni som har gjort det.
Fräulein, hämta några pennor och anteckningsblock-
- Så ska vi snart reda ut vem som talar sanning.
God natt, Maria. Ni är en högst förtjusande flicka.
God natt, och tack.
Vi måste lära känna varandra lite bättre.
God natt.
Vilken som helst av dem duger.
Jämför nu med mitt original.
Vakt!
Stilla, mina herrar.
Ta det lugnt.
- Andra klassens smågangster? - Jag kom inte på nåt annat.
- Tack. Det gör det ännu värre. - Förlåt.
De bör inte ha missat nånting.
- Är böckerna allt ni vill ha? - En massa bra namn och adresser.
Och männen här?
Då är de vad de utger sig för?
Ja, tyvärr. De har varit misstänkta under en tid.
Hemliga uppgifter gick ut och värdelösa kom in.
Det tog veckor att hitta avdelningarna som de här männen hade kontroll över.
Men vi kunde inget bevisa, och även om vi kunde-
- Så var det namnen på deras kontakter vi var ute efter.
De här namnen och adresserna. Därför planerade vi det här.
Och major Wilner?
Han tror faktiskt att jag är en av hans toppagenter i Italien.
Jag har gett honom värdelös information under flera år.
- Så, mina herrar... - Stanna där!
Jag råder alla att hålla sig alldeles stilla.
Släpp vapnet, major.
Ni också, löjtnant.
Vid öppna spisen...
Gudskelov att ni kom, major. Vi skulle just...
Sätt er, överste!
Alla stannar på sina platser...
...tills jag vet exakt vad som pågår här.
- Vad menar ni? - Ni ser väl vad som...
Sitt ner, överste.
Det är mycket enkelt, major. Löjtnanten och jag-
- Har avslöjat en komplott för att mörda Führern.
- Det är ju befängt! - General!
Sätt er.
Alla de här konspirerade för att störta Tredje riket.
Här i min ficka har jag namnen på alla konspiratörerna.
Strax innan ni avbröt, arresterade vi hela sällskapet.
Listan innehåller namnen på alla tyska agenter i Storbritannien!
Jag förväntar mig inte att ni ska tro mig, major.
Men ni tror nog på de där namnen om jag får visa dem för er.
Låt mig se dem.
Försiktigt, major.
Mycket sakta.
Kom hit med dem.
Upp med er! Ställ er där borta!
Upp med händerna!
Jones, se om ni kan hitta nåt att binda dem med.
Mary, kom hit med väskan.
- Vad gör vi med de här tre? - Tar dem med oss.
Du var sen.
- En vacker dag kommer jag inte alls. - Håll ögonen på de där tre.
Löjtnant, under de närmaste 15 minuterna-
- Måste vi skapa så stor förvirring att vi kan ta oss härifrån.
Jag kan inte bli mycket mer förvirrad än så här.
Vapenförrådet finns här. Om vi spränger det-
- Tror de att de blivit anfallna av en hel division.
På andra sidan ligger radiocentralen.
Ta med de andra så möts vi där. Du tar kartan.
Nu går vi, Mary.
Låt mig göra det fullkomligt klart för er...
Om nån av er säger ett ljud, så dödar jag er. Förstått?
Ta majorens pistol, Jones. - Sätt fart.
Den här vägen.
Tillbaka. Gå in där.
Lediga.
Hejsan.
In här-fort.
Ni kan behöva den här.
Broadsword till Danny Boy.
Vi har fått sällskap.
Broadsword till Danny Boy!
Få ut resten av mannarna och rapportera till kommendanten!
Danny Boy till Broadsword. Kom.
Allt klart. Vi behöver transport. Uppfattat?
- Kom. - Uppfattat.
Har ni det? Kom.
Vi har allt. Kom.
Alla synder är förlåtna.
Fan också.
För ut Thomas-fort.
Nu!
Ut! Klättra!
Sätt i gång!
Granater.
Ut härifrån!
Hämta repet.
Tillbaka.
Höger här.
Sätt fart!
Fan också!
Fortsätt.
Lossa deras rep.
Ta på rockarna om ni inte vill frysa ihjäl. Sätt fart.
Jones, för bort dem. - Mary...
Håll ett öga på dem.
- Jag har låst korridordörrarna. - Se efter hur vinscharna styrs.
- Här är en start- Och stoppknapp. - Försök att få i gång motorn.
- Inte illa, va? - Bra.
Ta ner den hit så att vi kan komma in.
Mary, för ut dem hit!
Ta repet och klättra ner.
Klättra ner!
Se upp!
Vi har honom, Smith! Hör på nu.
Vi gör en överenskommelse.
Låt oss åka ner, så dödar vi inte Schaffer.
Jag vill se att han lever.
Han kommer här!
In i vagnen.
Ge mig den där.
Fan också!
Upp med dig. Ta honom!
Hjälp mig. Nej!
Hjälp mig!
- Var är majoren? - Han är på en linbanevagn.
Ge mig ryggsäcken.
Nu sticker vi.
Ställ in detonationen på tre och en halv minut.
- Snart klar? - Snart.
Klart.
Nu!
- 25 minuter. Hinner vi? - Vi hinner.
- Frågan är om de hinner? - Gud vet.
Ner på golvet allihop!
Brådskande. Kontakta genast flygfältet i Oberhausen!
- Vi har fått sällskap. - Ja, jag såg dem i backspegeln.
Hur långt är det till stolparna?
Runt nästa krök.
Flygfältet i Oberhausen?
Koppla mig till kommendantens expedition.
Var beredd.
Placera resten och stick sen härifrån.
Halt!
Oberhausens kontrolltorn!
Oberhausens kontrolltorn. Kom.
Vi har ett nödläge. Begär snarast landningstillstånd. Kom.
Identifiera er. Kom.
Löjtnant Ulrich.
Tredje Junker-skvadronen på nattliga övningar.
En motor död. Tappar höjd. Kom.
Ni har tillstånd att landa. Kom.
Vi är på väg. Kom.
Jaktdivision 126 från flygfältet i Oberhausen. Kom.
Jaktdivision 126, kom.
Slå ut kontrolltornet!
Ner!
- Skrev Berkeley de här namnen? - Ja, sir.
Ted Berkeley. Jag kan inte fatta det.
Och Thomas. Och Christiansen.
Alla tre?
- Herregud, det är ju otroligt. - Ja, det är det.
Men inte lika otroligt som det enda namn-
- Som saknas på den listan, överste.
Vilket namn är det, major?
Jag har det i den här anteckningsboken.
Jag visade den för överste Kramer.
Han bekräftade att det var tyskarnas toppagent i Storbritannien.
"Överste Turner"
Det är ert namn, överste. Se inte så chockad ut.
Ni anade det nog.
Varför skulle ni annars komma och möta oss?
I fall ni blev avslöjad?
Fortsätt.
Ni undervärderade amiral Rolland.
Han har misstänkt er och de andra en längre tid.
Han hämtade mig och Mary från Italien, för vi var de enda-
- I organisationen-er inkluderat - som han kunde lita på.
Han bad er utse en ledare.
Ni valde mig, för tyska underrättelse- tjänsten hade berättat för er-
- Att jag var dubbelagent.
Amiral Rolland visste att jag inte var det.
Jag var det perfekta valet för er.
- Ni gissar bara, Smith. - Jag gissar inte, överste.
Att ni riktar vapnet mot mig är bevis nog.
För det gör ni väl?
Fortsätt.
Mary följde med utan er vetskap eftersom jag behövde henne-
- För att komma in i slottet. Löjtnanten, som är amerikan-
- Hade ingen förbindelse med Ml-6...
...och var den enda i gruppen jag kunde lita på.
Jag var inte ens säker på Harrod och MacPherson-
- Förrän de blev dödade av de andra.
Fascinerande, mycket fascinerande.
Kanske till och med sant.
- Låt oss anta för ett ögonblick... - Ni är slut, överste.
Förbiser ni inte en sak?
Inte alls.
Amiral Rolland följde er ju själv till planet?
Han såg också till att ni hade vapnet, eller hur?
För säkerhets skull avlägsnades slagstiftet-
- Innan uppdraget satte i gång.
Lägg undan det, överste.
Inte så brått, löjtnant. Vi får ju inte lura bödeln.
Och nu, major?
Ni blir anklagad för förräderi.
En offentlig rättegång skulle bli genant...
Smärtsam-inte bara för mig-
- Utan också för underrättelse- tjänsten och amiral Rolland.
Kanske det, men inte lika smärtsam som fallet med ett rep om halsen.
Jag har väl inte fler kort att spela ut?
Nej, det har ni inte.
Har jag nåt alternativ?
Om ni vill.
Tack.
Jag... tar de där böckerna.
- Är det över nu, major? - Ja, det är det, löjtnant.
Gör mig en tjänst...
Nästa gång ni gör nåt sånt här, gör det till en helbrittisk operation.
Jag ska försöka, löjtnant.
Översatt av: Helmer
www.divxsweden.net - Nyaste svenska undertexterna på nätet